V2.fi testasi: Motorola Edge 50 Ultra -puhelin ja Moto Buds+-kuulokkeet
Niin hyvää puuta
Sain Motorola Edge 50 Ultraan ensikosketukseni jo huhtikuussa (artikkeli), mutta testiin ehti vain Edge 50 -sarjan Pro-versio (arvostelu). Olin kiinnostunut myös Ultra-version kokeilemisesta, sillä käytin Edge 30 Ultraa pitkään päivittäisenä puhelimenani - ja toki kiinnosti myös sen Nordic Wood -version taustamateriaali, joka on ehtaa puuta.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic1.jpg)
Näin Ultra eroaa Pro-mallista:
Listan perusteella pieniä eroja löytyy sieltä täältä, toki sellaisia, joita voisi lippulaivamallista odottaakin. Hintaeroa on kuitenkin 300 euroa, mikä vaikuttaa melko isolta loikalta.
Paketissa tulee puhelimen lisäksi 125W laturi, USB-C-kaapeli, papereita, SIM-työkalu ja ylä- sekä alalaidasta paikoilleen naksahtava kovahkoa muovia oleva, takapuolta suojaava kuori. On hienoa, että mukaan nykyään vielä pakataan suojakuori, mutta tässä tapauksessa vähän harmikin, sillä lisäsuoja on itse asiassa hieman liukkaampi kuin varsinainen puumateriaali. Nordic Wood -mallin yksi parhaista ominaisuuksista onkin se, miltä se tuntuu kädessä: pyöristetyt muodot joka reunalla, myös kamerayksikön ympärillä, yhdistettynä miellyttävän tuntuiseen materiaaliin tekevät siitä yhden parhaimmalta kädessä tuntuvista puhelimista. Se myös tuoksuu hennosti katajaiselta ja painaa ainoastaan 197 grammaa.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic2.jpg)
Pro-mallin näytöstä totesin arviossa, että “näytöstä minulla ei ole mitään valittamisen sanaa. HDR näyttää hyvältä ja väritoisto omiin silmiini siltä, mitä luvataankin. Kannattaa kuitenkin valita väriasetuksista Pantonen kalibroima “luonnollinen”, kun vakiona ainakin testipuhelimissa oli valittuna “eloisa”, joka korostaa näytöllä värejä inasen liikaakin”. Sama pätee myös Ultra-malliin, mutta kirkkauden buustaamiseen on laitettu lisäresursseja, joten Ultran kanssa pärjää paremmin myös näissä kirkkaissa aurinkoisissa keleissä, joilla Suomeakin on tänä kesänä hemmoteltu. Vaikka monet valmistajat ovat reunojen yli kaartuvista näytöistä luopuneet, “Edge” pitää nimensä mukaisesti trendiä yllä, eikä itselläni ole mitään sitä vastaan.
Snapdragon 8s Gen 3 on se “kevytmalli” 8 Gen 3:sta. Sama piiri on muun muassa äskettäin julkaistussa Honor 200:ssa, kun taas saman hintaisessa OnePlus 12:ssa on ehta 8 Gen 3. Edge 50 Pro -mallin 7 Gen 3 yski eniten tekoälyhommista ja Ultra on mututuntumalta nopeampi, mutta Motorolan markkinoima tekoälyllä tehtävien taustakuvien toiminto tuntuu toimivan jopa entistä huonommin - värikkäästä Finlayson-kukkakuosista se väänsi tasaista väripintaa ja outoja suorakaiteita. Saa nähdä, jatketaanko sen kehitystä. Lisäksi mukana on Midjourneyn tyylinen taustakuvanluontiohjelmisto Magic Canvas, joka luo taustakuvia tekstikehotteen perusteella ja vaatii Moto-tilille kirjautumisen. Se loi kuvia välillä yllättävänkin nopeasti, tosin lopputulos jätti toivomisen varaa. Päivittäisissä tehtävissä tai pelailuissa puhelin suoriutui mainiosti, mihin toki iso määrä nopeaa muistiakin auttaa.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic3.jpg)
Kamerapuolella on panostettu siihen, että mikään kolmesta kamerasta ei ole selvästi muita heikompi, kuten oli Pro-mallin ultrawiden ja telefoton kanssa. Molemmille niistä annetut lisämegapikselit tekevät kameroista jo varsin käyttökelpoisia, eikä tekoälyn keksimistä artefakteista tarvinnut monissa tilanteissa huolehtia, vaikka vähän zoomailisikin kuvaa. Maksimiaukon koko on pääkamerassa pienentynyt, mutta sitä korvataan isommalla sensorilla ja kyllä tämä kamerasetti on alle tonnin lippulaivaluurin väärti. Alla yksi testikuva, artikkelin lopussa lisää.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic4.jpg)
Akkupuolella eroa Pro-malliin ei ole: 4500 mAh akku latautui täyteen mukavasti noin puolessa tunnissa ja vaikka sisuksissa on vaativampaa rautaa, omassa käytössäni lataustarvetta ei tullut päivittäinkään. Hello UX -käyttöliittymä Androidin päällä ei kovin paljon puhtaaseen Androidiin totttuneita hetkauta, mikä on hyvä asia ja Motorolan liike-eleet ovat paremmasta päästä lisäyksiä. Joitakin itselleni turhia softia ja ö-luokan ilmaispelejä tämäkin puhelin vakiona sisuksiinsa tosin asentelee. Lippulaivamallissakaan päivityslupausta ei ole nostettu 3+4:stä,
Maksaisinko itse uniikista taustamateriaalista, paremmasta kamerapatteristosta, tehokkammasta keskusyksiköstä, isommasta muistista ja tallennustilasta sekä kirkkaammasta näytöstä 300 euroa lisähintaa? Entisen Edge Ultra -suurkuluttajan silmin voisin vastata että… mahdollisesti kyllä. Pro-versiollakin pärjää ja päivityshimo olisi vakavampi, jos hintaeroa olisi satanen vähemmän. On toki ymmärrettävää, miksi juuri nämä erot spekseissä lisäävät hintaa, ja harvalla kilpailijalla on tässä hintaluokassa vastaavaa lippulaivaa. Jos käyttö on kovaa ja tarvetta on pätevälle tonnin puhelimelle, joka kääntää päitä, kannattaa Edge 50 Ultra ottaa vertailulistalle - varsinkin puumalli pesee kilpailijjat käsituntumallaan.
Motorola Edge 50 Ultra
Hintaluokka: 999 eur
Lisätietoa: Motorola
![](/images/entertainment/articles/3501/pic6.jpg)
Motorola julkisti yhteistyön Bosen kanssa jo noin vuosi sitten, joten jonkinlaisia kuulokkeita molempien firmojen logoilla varustettuna osattiin odottaa. Tämän vuoden huhtikuussa sitten julkistettiin sekä Buds- että Buds+ - langattomat nappikuulokkeet, joista jälkimmäisistä Bose-logo löytyy. Hintaeroa kaksikolla on lähes 100 euroa.
Buds+:ia saa sekä mustana, että hiekanvärisinä, eikä kotelo tai itse nappikuulokkeetkaan (jotka ovat “varrellista” mallia) eroa muotoilultaan muista langattomista vastaavista juurikaan. Mukavasti pyöristetyn pienen saippualaatikon mallisen kotelon kannesta löytyy Motorolan logo ja “Powered by Bose” -teksti ja etureunan LED-valo ilmaisee lataustilannetta. Paketissa tulee USB-C-latauskaapeli ja kolme erikokoiset sovitteet, joista valmiiksi napeissa olleet sopivat omiin korviini parhaiten. Iso osa melusta tulppautuu jo pelkästään niin.
Käytin kuulokkeita alkukesän aikana useallakin junamatkalla ja olin ihan tyytyväinen niiden melunvaimennukseen. Työpöydän ääressä vieressä humisevan tuulettimen ja pöytäkoneen puhinat katosivat täysin ja tarvittaessa kuulokkeet voi asettaa “läpinäkyvyys”-tilaan, jolloin vaikka junakuulutukset myöhästymisistä pystyi kuulemaan paremmin. Ehkä takaraivossa on pieni vihi siitä, ettei Bose ole kaikkia salojaan yhteistyökumppanille paljastanut, mutta moneen tilanteeseen melunvaimennus on riittävä. Kulutan matkoilla aika paljon podcasteja ja puheäänet kuulostavat kuulokkeilla hyvin luonnollisilta, myös puheluiden aikana.
Musiikkia kuunnellessa vakio-taajuuskorjainasetuksillakin (“neutraali”) bassopää on melko tuhti, joissain kappaleissa liiankin, mutta keski- ja keskiylä-äänet kuulostavat kohtuullisen tarkoilta, eli lauluäänissä on tarvittavaa selkeyttä. Oli joitain kappaleita, joilla Buds+:t kuulostivat oikeinkin kivoilta (esimerkiksi perustestikappaleeni Kemopetrolin Child is my Name), mutta käsivarsikarvat eivät nousseet pystyyn ja äänimaailma oli vähän ahtaahko. 150 euron napeilta voisi odottaa vähän enemmänkin, varsinkin kun mukaan on pultattu äänipuolen ansioista tunnettu firma.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic7.jpg)
Ladattavaksi löytyy uusi Moto Buds -sovellus (Android), josta voi säätää melunvaimennuksen tilaa, taajuuskorjaimen asetuksia (diskantti-, keski- tai bassoäänien korostus ja yllättävän monikaistainen manuaalinen säätö), sekä sitä onko HiRes-tila tai viivettä vähentävä pelitila päällä. Pienellä säädöllä basson sai tasapainoiseksi, mutta lisää ilmavuutta jäin silti kaipaamaan. Sovelluksesta voi säätää myös sitä, millaisilla napautuksilla nappeja hallinnoidaan niiden ollessa korvissa. Minulta kesti hieman opetella, että mihin kohtaa kuulokkeita kuuluu naputella, enkä siihen täysin koskaan tottunut, mutta tarpeeksi hosuttuani onnistuin kuitenkin tarvittavat toimenpiteet tekemään. HiRes-äänet, Dolby Atmos ja Dolby Head Tracking toimivat vain tiettyjen Motorola-puhelinten kanssa, esimerkiksi yllä arvioidun Edge 50 Ultran.
Buds+:ssa langaton yhteys hoidetaan Bluetooth 5.3:llä ja akkukestoksi ilman melunvaimennusta ilmoitetaan jopa 8 tuntia (+ 38 tuntia lisää latauskotelosta). Kymmenen minuutin pikalatauksella nappeihin saa kolmisen tuntia lisäaikaa, joten virtapuolella asiat ovat kunnossa ja kotelon saa ladattua myös langattomasti. Kätevät kaverit siis pidemmillekin reissuille.
150 euron hintaluokassa langattomien nappien kilpailu on kovaa ja ilman Bose-logoa olisi vaikea päätellä, miksi joku valitsisi Motorolat. Ne ovat kuitenkin (kuten alla olevista tähdistäkin voi päätellä) sekä äänen- että äänenvaimennuksen osalta keskitason yläpuolella ja varsinkin tuoreen Motorola-puhelimen kanssa ominaisuuksia on vallan mukavasti.
Motorola Moto Buds+
Hintaluokka: 149 eur
Lisätietoa: Motorola
![](/images/entertainment/articles/3501/pic9.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic10.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic11.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic12.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic13.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic14.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic1.jpg)
Näin Ultra eroaa Pro-mallista:
Listan perusteella pieniä eroja löytyy sieltä täältä, toki sellaisia, joita voisi lippulaivamallista odottaakin. Hintaeroa on kuitenkin 300 euroa, mikä vaikuttaa melko isolta loikalta.
Paketissa tulee puhelimen lisäksi 125W laturi, USB-C-kaapeli, papereita, SIM-työkalu ja ylä- sekä alalaidasta paikoilleen naksahtava kovahkoa muovia oleva, takapuolta suojaava kuori. On hienoa, että mukaan nykyään vielä pakataan suojakuori, mutta tässä tapauksessa vähän harmikin, sillä lisäsuoja on itse asiassa hieman liukkaampi kuin varsinainen puumateriaali. Nordic Wood -mallin yksi parhaista ominaisuuksista onkin se, miltä se tuntuu kädessä: pyöristetyt muodot joka reunalla, myös kamerayksikön ympärillä, yhdistettynä miellyttävän tuntuiseen materiaaliin tekevät siitä yhden parhaimmalta kädessä tuntuvista puhelimista. Se myös tuoksuu hennosti katajaiselta ja painaa ainoastaan 197 grammaa.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic2.jpg)
Pro-mallin näytöstä totesin arviossa, että “näytöstä minulla ei ole mitään valittamisen sanaa. HDR näyttää hyvältä ja väritoisto omiin silmiini siltä, mitä luvataankin. Kannattaa kuitenkin valita väriasetuksista Pantonen kalibroima “luonnollinen”, kun vakiona ainakin testipuhelimissa oli valittuna “eloisa”, joka korostaa näytöllä värejä inasen liikaakin”. Sama pätee myös Ultra-malliin, mutta kirkkauden buustaamiseen on laitettu lisäresursseja, joten Ultran kanssa pärjää paremmin myös näissä kirkkaissa aurinkoisissa keleissä, joilla Suomeakin on tänä kesänä hemmoteltu. Vaikka monet valmistajat ovat reunojen yli kaartuvista näytöistä luopuneet, “Edge” pitää nimensä mukaisesti trendiä yllä, eikä itselläni ole mitään sitä vastaan.
Snapdragon 8s Gen 3 on se “kevytmalli” 8 Gen 3:sta. Sama piiri on muun muassa äskettäin julkaistussa Honor 200:ssa, kun taas saman hintaisessa OnePlus 12:ssa on ehta 8 Gen 3. Edge 50 Pro -mallin 7 Gen 3 yski eniten tekoälyhommista ja Ultra on mututuntumalta nopeampi, mutta Motorolan markkinoima tekoälyllä tehtävien taustakuvien toiminto tuntuu toimivan jopa entistä huonommin - värikkäästä Finlayson-kukkakuosista se väänsi tasaista väripintaa ja outoja suorakaiteita. Saa nähdä, jatketaanko sen kehitystä. Lisäksi mukana on Midjourneyn tyylinen taustakuvanluontiohjelmisto Magic Canvas, joka luo taustakuvia tekstikehotteen perusteella ja vaatii Moto-tilille kirjautumisen. Se loi kuvia välillä yllättävänkin nopeasti, tosin lopputulos jätti toivomisen varaa. Päivittäisissä tehtävissä tai pelailuissa puhelin suoriutui mainiosti, mihin toki iso määrä nopeaa muistiakin auttaa.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic3.jpg)
Kamerapuolella on panostettu siihen, että mikään kolmesta kamerasta ei ole selvästi muita heikompi, kuten oli Pro-mallin ultrawiden ja telefoton kanssa. Molemmille niistä annetut lisämegapikselit tekevät kameroista jo varsin käyttökelpoisia, eikä tekoälyn keksimistä artefakteista tarvinnut monissa tilanteissa huolehtia, vaikka vähän zoomailisikin kuvaa. Maksimiaukon koko on pääkamerassa pienentynyt, mutta sitä korvataan isommalla sensorilla ja kyllä tämä kamerasetti on alle tonnin lippulaivaluurin väärti. Alla yksi testikuva, artikkelin lopussa lisää.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic4.jpg)
Akkupuolella eroa Pro-malliin ei ole: 4500 mAh akku latautui täyteen mukavasti noin puolessa tunnissa ja vaikka sisuksissa on vaativampaa rautaa, omassa käytössäni lataustarvetta ei tullut päivittäinkään. Hello UX -käyttöliittymä Androidin päällä ei kovin paljon puhtaaseen Androidiin totttuneita hetkauta, mikä on hyvä asia ja Motorolan liike-eleet ovat paremmasta päästä lisäyksiä. Joitakin itselleni turhia softia ja ö-luokan ilmaispelejä tämäkin puhelin vakiona sisuksiinsa tosin asentelee. Lippulaivamallissakaan päivityslupausta ei ole nostettu 3+4:stä,
Maksaisinko itse uniikista taustamateriaalista, paremmasta kamerapatteristosta, tehokkammasta keskusyksiköstä, isommasta muistista ja tallennustilasta sekä kirkkaammasta näytöstä 300 euroa lisähintaa? Entisen Edge Ultra -suurkuluttajan silmin voisin vastata että… mahdollisesti kyllä. Pro-versiollakin pärjää ja päivityshimo olisi vakavampi, jos hintaeroa olisi satanen vähemmän. On toki ymmärrettävää, miksi juuri nämä erot spekseissä lisäävät hintaa, ja harvalla kilpailijalla on tässä hintaluokassa vastaavaa lippulaivaa. Jos käyttö on kovaa ja tarvetta on pätevälle tonnin puhelimelle, joka kääntää päitä, kannattaa Edge 50 Ultra ottaa vertailulistalle - varsinkin puumalli pesee kilpailijjat käsituntumallaan.
![]() |
Motorola Edge 50 Ultra
Hintaluokka: 999 eur
Lisätietoa: Motorola
Motorola Moto Buds+
![](/images/entertainment/articles/3501/pic6.jpg)
Motorola julkisti yhteistyön Bosen kanssa jo noin vuosi sitten, joten jonkinlaisia kuulokkeita molempien firmojen logoilla varustettuna osattiin odottaa. Tämän vuoden huhtikuussa sitten julkistettiin sekä Buds- että Buds+ - langattomat nappikuulokkeet, joista jälkimmäisistä Bose-logo löytyy. Hintaeroa kaksikolla on lähes 100 euroa.
Buds+:ia saa sekä mustana, että hiekanvärisinä, eikä kotelo tai itse nappikuulokkeetkaan (jotka ovat “varrellista” mallia) eroa muotoilultaan muista langattomista vastaavista juurikaan. Mukavasti pyöristetyn pienen saippualaatikon mallisen kotelon kannesta löytyy Motorolan logo ja “Powered by Bose” -teksti ja etureunan LED-valo ilmaisee lataustilannetta. Paketissa tulee USB-C-latauskaapeli ja kolme erikokoiset sovitteet, joista valmiiksi napeissa olleet sopivat omiin korviini parhaiten. Iso osa melusta tulppautuu jo pelkästään niin.
Käytin kuulokkeita alkukesän aikana useallakin junamatkalla ja olin ihan tyytyväinen niiden melunvaimennukseen. Työpöydän ääressä vieressä humisevan tuulettimen ja pöytäkoneen puhinat katosivat täysin ja tarvittaessa kuulokkeet voi asettaa “läpinäkyvyys”-tilaan, jolloin vaikka junakuulutukset myöhästymisistä pystyi kuulemaan paremmin. Ehkä takaraivossa on pieni vihi siitä, ettei Bose ole kaikkia salojaan yhteistyökumppanille paljastanut, mutta moneen tilanteeseen melunvaimennus on riittävä. Kulutan matkoilla aika paljon podcasteja ja puheäänet kuulostavat kuulokkeilla hyvin luonnollisilta, myös puheluiden aikana.
Musiikkia kuunnellessa vakio-taajuuskorjainasetuksillakin (“neutraali”) bassopää on melko tuhti, joissain kappaleissa liiankin, mutta keski- ja keskiylä-äänet kuulostavat kohtuullisen tarkoilta, eli lauluäänissä on tarvittavaa selkeyttä. Oli joitain kappaleita, joilla Buds+:t kuulostivat oikeinkin kivoilta (esimerkiksi perustestikappaleeni Kemopetrolin Child is my Name), mutta käsivarsikarvat eivät nousseet pystyyn ja äänimaailma oli vähän ahtaahko. 150 euron napeilta voisi odottaa vähän enemmänkin, varsinkin kun mukaan on pultattu äänipuolen ansioista tunnettu firma.
![](/images/entertainment/articles/3501/pic7.jpg)
Ladattavaksi löytyy uusi Moto Buds -sovellus (Android), josta voi säätää melunvaimennuksen tilaa, taajuuskorjaimen asetuksia (diskantti-, keski- tai bassoäänien korostus ja yllättävän monikaistainen manuaalinen säätö), sekä sitä onko HiRes-tila tai viivettä vähentävä pelitila päällä. Pienellä säädöllä basson sai tasapainoiseksi, mutta lisää ilmavuutta jäin silti kaipaamaan. Sovelluksesta voi säätää myös sitä, millaisilla napautuksilla nappeja hallinnoidaan niiden ollessa korvissa. Minulta kesti hieman opetella, että mihin kohtaa kuulokkeita kuuluu naputella, enkä siihen täysin koskaan tottunut, mutta tarpeeksi hosuttuani onnistuin kuitenkin tarvittavat toimenpiteet tekemään. HiRes-äänet, Dolby Atmos ja Dolby Head Tracking toimivat vain tiettyjen Motorola-puhelinten kanssa, esimerkiksi yllä arvioidun Edge 50 Ultran.
Buds+:ssa langaton yhteys hoidetaan Bluetooth 5.3:llä ja akkukestoksi ilman melunvaimennusta ilmoitetaan jopa 8 tuntia (+ 38 tuntia lisää latauskotelosta). Kymmenen minuutin pikalatauksella nappeihin saa kolmisen tuntia lisäaikaa, joten virtapuolella asiat ovat kunnossa ja kotelon saa ladattua myös langattomasti. Kätevät kaverit siis pidemmillekin reissuille.
150 euron hintaluokassa langattomien nappien kilpailu on kovaa ja ilman Bose-logoa olisi vaikea päätellä, miksi joku valitsisi Motorolat. Ne ovat kuitenkin (kuten alla olevista tähdistäkin voi päätellä) sekä äänen- että äänenvaimennuksen osalta keskitason yläpuolella ja varsinkin tuoreen Motorola-puhelimen kanssa ominaisuuksia on vallan mukavasti.
![]() |
Motorola Moto Buds+
Hintaluokka: 149 eur
Lisätietoa: Motorola
![](/images/entertainment/articles/3501/pic9.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic10.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic11.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic12.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic13.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic14.jpg)
![](/images/entertainment/articles/3501/pic15.jpg)
Keskustelut (0 viestiä)
Kirjoita kommentti